Įkvėpkite šio oro, ponia Doneli!
Aš ryju dulkes.
Tesiplaiksto plaukai vėjyje!
Pakelk tą prakeiktą stogą, Soni!
Aš nesiklausau jūsų niurzgėjimo.
Ponia, mes lekiame Route 66 ir mėgaujamės kiekvienu metru!
San Diegas, Kalifornija
Aš Četas, ir mielai pastatysiu jūsų automobilį.
Mums nėra miela, kad tau tai miela, mano drauge.
Tik pasakyk, kad viduje manęs laukia arbatos puodelis su sausainiu.
Nuostabus akcentas. Jūs iš Australijos?
Likimo varpas, madam,
vilioja, kviečia mus it sirena. Tad eikime pas ją!
Išmušė mūs valanda.
Kada, jei ne dabar? Ir kas, jei ne mes?
Vėliau?
Kas nors kitas?
Mano delnai lengvai papudruoti tvirtam ir sausam paspaudimui.
Drabužiai - tiksli riba tarp kasdienio ir laisvo formalaus stilių.
Soni, kalbėti leisk man.
- Gerai? - Na gerai.
Pone Berli!
Puikiai suprasdamas, jog pagal
taisykles turiu laukti jūsų žodžio apie mūsų pasiūlymą,
vis tik paprašysiu šį mano pasisakymą interpretuoti daugiau kaip įrodymą fakto,
jog nuoširdžiai džiaugiamės gavę progą susipažinti su jumis
ir jūsų puikia kompanija.
Tad pasakysiu čia ir dabar...
Viskas, pakaks, gana.
Mes sutarėme, kad kalbės mano kolegė, ir tai puiku,
nes ji kalba nors ir... gana žemiškai, bet užtat glaustai bei iš esmės.
Visa tai man nė kiek nerūpi.
Tu, sūneli, dabar klausyk ir mokykis.
Arbata yra žolė, nuskinta ir sudžiovinta.
Tam, kad ją išskleistum, reikia užpilti ją
verdančiu vandeniu.
Verdančiu.
Šioje šalyje jūs šliukštelite
drungno vandens į puodelį,
o šalia numetate arbatžolių maišelį,
o tai reiškia, kad aš turiu makaluoti jį
myžalo temperatūros skystyje
laukdama, kol tas skystis pakeis spalvą.
O aš tokių metų... Aš neturiu tiek laiko.
Štai ką turėjau omeny.
Atneškite jai verdančio vandens.
Ponia Doneli, papasakokite man apie savo įstaigą.
Kaip reikiant dirbame jau aštuonis mėnesius.
Antra remonto darbų stadija daugmaž baigta.
Kaip gyvenimas ir vėžlys: ne itin greit juda...
- Ponia Evlin Grynsleid! - Čia.
...bet tik iškišus galvą gali ko nors pasiekti.
- Ponas Daglas Einslis! - Čia.
Yra atvykstančių ir išvykstančių svečių.
- Ponia Murielė Doneli! - Čia.
Tačiau mūsų, atvykusių iš pat pradžių, susidarė tvirtas branduolys.
- Ponia Madžė Hardkasl! - Čia.
- Normanas Kazinsas ir Kerol Par! - Abu čia.
Kas mėnesį atliekama apžiūra vietos klinikoje,
o Sonis kas rytą atlieka sąšauką.
Puiki priemonė patikrinti, ar kas nenumirė per naktį.
Daugelis mūsų svečių ne vien tik gyvena Indijoje, jie ten dar ir dirba.
- Šitie gražūs. - Todėl ir kainuoja po 10 000 rupijų.
Kas dieną? Ar būtina derėtis kasdien?
Toks procesas, ponia. Reikia jį gerbti.
Gerai. Mes abu žinome, kad originaliam pašminos šaliui
kasmet atitenka trijų šangra veislės ožkų pavilnė.
Tu, kaip ir visi šiame turguje, maišai šią vilną su kitomis medžiagomis.
Aš perku pas tave, nes Bharatas naudoja vilną,
Mohanas įverpia triušio vilnos,
o tu naudoji pakenčiamos kokybės šilką.
Už keturis duosiu 5000.
- Sutarta. - Ačiū.
Iki rytojaus, Hari.
Iki rytdienos, mis Evlin. Ir ačiū už jūsų pagarbą.
Du mūsų žmonės įsidarbino vietos emigrantų klube.
Kuris, sakykime, vos suduria galą su galu.
Normanai!
Suprantu, kad narių vis mažiau, ir laikai dabar sunkūs,
bet ar būtina skiesti vyną?
Ką?! Pats atkimšau butelį.
Mus išaiškino.
Imkimės raudonojo.
Ir kiti dirba tokius darbus, apie kuriuos niekad negalvojo.
Viena karalienė buvo taip prisirišusi prie savo dramblio,
jog jai mirus, tas dramblys net tris dienas nesitraukė nuo jos kapo,
o paskui pats nugaišo iš širdgėlos.
Mums pažįstama tokia meilė, tik nebūtinai dramblių.
Kai kuriems kai kada sekasi nekaip.
- O kada šie rūmai buvo pastatyti? - Atleiskite?
- Apie kokį periodą kalbame? - Apie kokį...
...periodą? A... taip.
Septynioliktas amžius.
- Tikrai? - Žinoma.
Palaukite, gal aštuonioliktas.
Verčiau pasigrožėkite nuostabiais raižiniais...
Pasigrožėkite nuostabiais kolonų raižiniais.
...tipiški Radžasthano raižiniai...
Tai tipiški Radžasthano raižiniai.
Tipiški raižiniai, kurie...
Jūs, jūs, patys matote.
Kalbėti galima daug,
bet svarbiausia tai, jog šiam jaunuoliui gimė idėja.
Žinau, žinau, bet tai veikia.
Mūsų sėkmę įrodo tai, jog mes ją patyrėme.
"Marigold" viešbutis pilnas.
Ir niekas neišsiregistruoja. Kol pats gyvenimas juos išregistruoja.
Tad mums reikia plėstis.
- Mums į akį krito viena įstaiga netoliese. - Aukščiausios kokybės viešbutis.
Jūs duodate pinigų, mes jį nusiperkam.
Ir tampame tolimiausiu "Evergreen" franšizės atstovu.
Viešbučių grandinė ima augti po visą Indiją ir už jos ribų,
tokiems kaip
ši puiki ponia,
kurios veidas - it pasaulio žemėlapis,
o protas, nors ir senstantis, bet vis dar įmenantis visatos paslaptis.
Kuri, išvykdama iš namų į Geriausią egzotišką "Marigold" viešbutį,
kaip ir kiti, turėjo šansą pasakyti:
"Kam mirti čia,
kai galiu numirti ten?"
Malonėkite.
"Evergreen" koncepcija kitokia.
Mes tikime, kad...
Kad lapams nuo medžių kristi nebūtina.
Kad šis amžius, brandos amžius,
gali tapti galimybe keliauti, mokytis,
imtis naujų darbų.
Trumpai tariant, gyventi.
Ir perduoti šią gyvenimo prasmę kitiems.
Juk sutinkate su manimi, ponia Doneli?
Aš juk čia, tiesa?
Ar esate susitarę su kitomis kompanijomis?
Atvykome pas jus pirmus.
- Mes turime konkurentų. - Mums - ne.
- Ar sakei jiems apie sąšauką? - Jie prarijo tai kartu su šaukštu.
Soni, tai nuostabu. Kada jie pasirašys čekį?
Pala, Sunaina.
Triumfas mūsų laukia, tačiau mums dar teks pašokinėti.
Netrukus ponas Berlis
žadėjo atsiųsti vertintoją į mūsų viešbutį.
Slapčia. "Savo žmogų", kaip jis pasakė. Jis mus tikrins.
Mes pasiruošime. Ar dabar galime pakalbėti apie mūsų vestuves?
Sužadėtuvių vakarėlis ketvirtadienį, o šokį repetuosime
"Viceroy" klube 4 val. Turiu tau smagių naujienų.
Ištarsiu tau tik vieną žodį, Sunaina.
"Pabėgimas". Mes pabėgsime.
Negi nesupranti, kaip tai romantiška...
Pasitrauk. Tai svarbu.
Alio! Kas ten, meile mano?
Soni, berniuk. Kaip Amerika?
Kušalas?
- Nežinojau, kad tu Džaipure. - Grįžau.
O tavo mergina labai išgražėjo, kol manęs nebuvo.
Ne mergina, o sužadėtinė.
Staigmena: Kušas su mano broliu stato mūsų šokį.
- Jau vadini jį Kušu? - Pažiūrėk.
Ar grįžai dėl mūsų vestuvių, Kušalai?
Ir po to iškart vėl išvyksi?
Vos vestuvėms pasibaigus, labai ilgam?
Turiu čia verslo reikalų. Jei pavyks, pabūsiu ilgiau.
Argi nenuostabu?
Ponia Doneli! Dabar?
Aš jums dabar reikalingas? Man metas.
- Soni, dabar bus smagu. Žiūrėk. - Ne, ji kviečia mane iš baseino.
Gerai.
Gerai, gerai, viso, iki.
Jie stovi ir žiūri į mane laukdami, kol pažersiu išminties perlų,
o aš jų neturiu.
Kiek kartų jau vedei tą ekskursiją?
63.
Ir neprisimeni nė vieno žodžio?
Juk žinai, kaip būna. Pirma sąnariai, paskui vardai.
- Aš griežtai pakalbėsiu su tavo asistentu. - Aš irgi.
Jei nepavyks, pasiūlyk jam pinigų.
Ačiū.
Na... Labos nakties.
Gal nori kavos?
- Arba puodelio čajaus. - Neturiu nei kavos.
- Anei čajaus. - Žinoma, kodėl turėtum turėti?
Tai gerai. Ramaus miego.
- Tau taip pat. - Ačiū.
- Labanakt. - Labanakt.
Staiga pajutau, kad šalia kažkas yra.
Pasukau galvą norėdamas pažiūrėti, kas plekšnoja man per petį.
Tai buvo Kenterberio arkivyskupas.
Juokinga, nes tai tiesa.
Deja, tai nei juokinga, nei tiesa.
- Ar eisi kartu, Normanai? - Ne, bijau, man teks
suskaičiuoti tuos kelis gautus skatikus, Siuzan.
Nebent tau reikia padėti surasti taksi.
Ne, nueisiu pėsčiomis, gyvenu netoli.
Na, tai smagu.
Išties. Galėtum užeiti į svečius.
Gal šįvakar?
Pone Normanai!
- Taip, kas yra? - Skambina panelė Kerol.
Teiraujasi, kada grįšite.
Na... gal kitąsyk.
Taip. Taip.
Labos nakties.
Supranti, anksčiau neturėjai vieno vienintelio dalyko -
progos.
Ilgus metus Anglijoje laukiau, su kuo galėčiau pasidalyti savo talentu.
Neatsirado nė vienos, kam būčiau reikalingas. O štai čia
turiu smagų darbą, šlamančiųjų kišenėje.
Dar ir moteriškėms patinku.
Bet negaliu pamaloninti nei savęs, nei jų visų,
nes turiu tą vienintelę
ir man ji siaubingai patinka.
Galima paklausti,
kas, jei jos nebūtų?
Kas, jei žmogus būtum vienas?
Koks nepaprastai laisvas būtum.
Žinoma, siaubingai jos ilgėčiausi.
Užtat į valias pasimėgaučiau.
Saugokis, šie dalykai gali pridaryt žalos.
Nesijaudinkite, bose. Aš viskuo pasirūpinsiu.
GERIAUSIAS EGZOTIŠKAS "MARIGOLD" VIEŠBUTIS 2
Perėjęs per kambarį žmogus išmintingesnis už tą, kuris liko sėdėti vietoje.
Sužadėtuvės
Štai mes grįžtame į Indiją, sužinoję daug naujo apie
pasaulio bei žmonijos būklę.
Nuo skrydžio man sutino kulkšnys.
- Sunaina! - Soni!
Nekreipkite į mane dėmesio, aš pastovėsiu čia ant savo kulkšnių.
Ir jūsų pasiilgau.
Nebuvome ilgam išvykę. Kodėl tu čia? O kas dirba registratūroje?
- Atvyko Sonio mama. - Verčiau grįžkime į Ameriką.
- Visa kita sklandu? Kaip naujas meniu? - Puikiai.
- Gavome ir palapines vestuvėms. - Tai apžiūrėkime jas.
Ar lauke laukia Vikramas su savo nuostabiuoju autobusiuku?
- Aš ne su Vikramu. Mane atvežė. - Kas?
Tik pažiūrėkite į jį. Užaugai didelis, išskyrus tavo atlėpusias ausytes.
Pasiilgau tavo kupino meilės humoro, Kušalai.
Ponia Doneli, čia Kušalas. Geriausias mano brolio Džėjaus draugas.
- Ji nenori su juo pažindintis. - Ar jis gali kuo padėti mano kulkšnims?
Automobilyje turiu greipfrutų aliejaus. Keli lašeliai padarys stebuklą.
- Man jis patinka. - Jums niekas nepatinka. Kaip gali žmogus...
- Leiskite, paimsiu. Jie atrodo sunkūs. - Aš irgi galiu.
Ačiū.
Eime?
Kas mašinoje vežiojasi greipfrutų aliejų?
Atsiprašau.
- Ar pavėlavau? - Atėjote pačiu laiku.
Ar jau užsisakėte? Girdėjau, čia puikūs čila blyneliai.
Turbūt svarstote, kodėl prašiau susitikti.
Spėju, ketinate pasakyti, kad mano paslaugos nebereikalingos.
Kodėl taip manote?
Man patiko pirkti jums medžiagas ir tekstilės gaminius.
Vis tiek nesiliaučiau to dariusi, bet...
Juk abi žinome, kad tai buvo bandomasis rinkos tyrimas.
Ir po trijų mėnesių turėjome arba imti veikti profesionaliai, arba viską uždaryti.
- Mes dirbsime profesionaliai. - Džiaugiuosi.
Tam, kas perims mano veiklą, perduokite, kad mielai pasidalinsiu žiniomis...
Evlin, mes norime jus įdarbinti. Norime dirbti su jumis.
Jūs užmezgėte ryšius, turite puikų skonį. Mokate derėtis.
Norėtume, kad imtumėtės vadovauti prekių tiekimui iš visos šalies.
- Man 79-eri. - Mums tai tinka, jei ir jums tinka.
Suprantama, turėsite komandą pavaldinių.
- Reikės nemažai keliauti. - Labas rytas.
Pamačiau tave važiuodamas pro šalį motociklu.
Koks ten važiavimas, motociklas ir vėl sugedo, tad aš jį stūmiau.
- Nieko prieš, jei prisėsiu šalia? - Žinoma, ne.
Spėju, užsisakėte čila blynelių. Jei dar neragavote, vadinasi, negyvenote.
- Aš Daglas, beje. - Džodi.
Džodi yra kompanijos, kuriai dirbau, atstovė.
Esi man apie ją pasakojusi. Vien tik gerus dalykus.
Apibusiai. Mes ką tik pakvietėme ją dirbti pas mus.
Tikrai?
Na, sveikinu.
- Teks daug keliauti. - Taip, manyčiau. Tau patiks.
Ji dar neištarė "taip".
Ištars. Žinoma, kad ištars.
Kas gali jai sukliudyti?
Šįkart, manau, bėda dėl stūmoklio,
kuris, kaip galėtume pasakyti, patyrė smūgį.
Laimei, Sirilis savo dirbtuvėje rado įrankį, vadinamą stūmoklio piršto nuimtuvu.
Tai turėtų sumažinti žalą, daromą abiem trauklės galams,
arba, ginkdie, pačiai trauklei.
Man regis, tu šiuos žodžius išsigalvoji.
Ar būtum paklaususi mano nuomonės?
Nesupratau.
Jei nebūčiau užėjęs, ar būtum su manimi pasikalbėjusi prieš atsakydama jai?
Žinoma, pasakyčiau tau apie tai šįvakar ir paklausčiau tavo nuomonės.
Ačiū.
- Ką tu manai? - Manau, tau puikiai sektųsi.
Labas rytas, Einsli.
Labas rytas jums abiems.
Juk neketini važiuoti motociklu, Daglai?
Ne, stūmoklis užsikirto.
Laimei, įnagis, vadinamas stūmoklio piršto nuimtuvu, viską išgelbėjo.
- Einame tų garsiųjų blynelių. - Nemanau, kad prisijungsite...
Gerasis Dieve, ar tu sveika?
Sveika.
- Ačiū tau. - Nedariau nieko, ko nebuvau daręs anksčiau.
Jis aiškiai nesuvaldė tuktuko.
Atrodė, kad jis tyčia važiavo tiesiai į tave.
Tave galėjo užmušti.
O Dieve!
Norėčiau įkalbėti tave pasilikti.
Reikia išeiti tada, kai dar esi pageidaujama, Nimišai.
Ar vykstate į Geriausią egzotišką "Marigold" viešbutį, ponia?
Prieš tai užsukčiau į vieną vietą, jei tu nieko prieš. Lik sveikas, Nimišai.
- Jūsų didenybe. - Sveika atvykusi.
Šioje rankutėje esu it molis.
Tuomet papuošk ją žiedu.
Gal gali palaukti? Nežinau, kiek čia užtruksiu.
Jūsų įsakymas yra mano noras.
- Jis palauks. - O tu?
Sunkiai.
Iššaukime šampaną! Signalizuokime visais klaksonais!
Pasveikinkite laiminguosius medžioklius, nudobusius riebų avinėlį!
Namaste, Anokhi.
- Namaste, ponia. - Namaste, Anokhi.
Kaip sekėsi Amerikoje?
Dabar mirtis mane vilioja labiau.
Nors biskvitai neblogi. Sausainiais jų nepavadinsi.
Žiūrėk.
Čia tavo mamai, apke ma.
Čia tėvui, apke pita.
- Labas, beta. - Mama dži.
Ateik čia.
- Kaip tik registruoju viešnią. - Tu tik nubaidai svečius.
Aš einu.
Turbūt tik dėl jos reikalai čia klostosi sklandžiai.
Reikia komandos darnios, ir išsipildys svajonės visos, mama dži.
Pusseserei Sapnai.
Ir mažajam Randžanui.
- Ačiū jums. - Dar ne viskas.
Pusryčiai patiekiami terasoje nuo 7 iki 10 val., panele Byč.
- Sąšauka 9 val. lygiai. - Sąšauka?
Tam, kad nedelsiant aptiktume, jei kuris nors naktį mus paliko.
Nors jūs, brangi ponia, esate arčiau menopauzės, nei morgo.
Prašom užpildyti.
Sveiki!
Taip?
- Labas rytas. - Labas rytas.
- Ar čia "Marigold" viešbutis? - Užsisakėte iš anksto?
- Ne, man čia tinka. - Aš teiravausi...
Žinau, ko teiravotės. Ne, iš anksto neužsisakiau.
Jums derėtų kruopščiau planuoti gyvenimą. Paskutinį kambarį ką tik užėmė.
Su pasididžiavimu ir džiaugsmu siūlau jums 6-ą kambarį - tikrą perlą.
- Su langais į restoraną. - Tikėjausi daugiau privatumo.
Dar vienas svečias.
Jie spiečiasi it lemingai prie skardžio - Geriausio egzotiško "Marigold" viešbučio.
Man labai gaila, bet visi kambariai užimti.
Gaila.
Pralaimėkite ruošdamasis, pone... Pasiruoškite pralaimėjimui. Gaila, bičiuli.
Eime, panele Byč, rūmai jūsų laukia.
Mačiau jus oro uoste, tiesa? Vyriškis tik su vienu lagaminu.
Gajus. Gajus Čeimbersas.
Lavinija Byč.
Kokia jūsų pavardė, dar sykį?
Gajus Čeimbersas.
Pone Čeimbersai, atleiskite man už paviršutinišką pasveikinimą.
Sunilas Indradžitas Kapuras, šio puikaus ir pelningo viešbučio savininkas ir valdytojas.
Malonu susipažinti.
Jums turime patį prašmatniausią kambarį.
- Tikrai? - Į kurį asmeniškai jus nuvesiu.
- Nereikia mano paso? - Žinau, kas jūs toks, pone Čeimbersai.
Aš žinau, kas jis. Panelę Byč nuvesk į 19-ą kambarį.
19-as dar nebaigtas.
Ką gali padaryti kilimai, ko negali pora puikių šlepečių?
- Aš mielai eičiau į tą, kurį... - Panele Byč, pasakysite tai pakeliui.
- Man nesvarbu, koks kambarys. - Bet man svarbu, gerasis pone.
Soni! Porai žodžių.
Po trumpos akimirkos, brangioji. Tik nuvesiu šį itin garbų poną.
Tučtuojau.
Minutėlę.
Kas tau? Tokio grubaus tavęs dar nesu mačiusi.
Žvelk giliau, Sunaina.
Ponas Berlis žadėjo atsiųsti žmogų, vertintoją.
- Sakei, kad atsiųs kažką... - Jis pažadėjo atsiųsti savo žmogų.
Savo žmogų! Supranti? Tai buvo užuomina.
- Ne itin įtikinama. - Nuojauta, Sunaina.
Nuojauta - proto nosis. O mano nosis didelė.
Tinka prie mano atlėpusių ausyčių.
Taip, neblogai.
Labai neblogai.
- Jūs patenkinta? - Ar kada matei mane patenkintą?
- Labas vakaras, ponia Doneli. - Labas vakaras, ponia Grynsleid.
- Regis, yra pagrindo optimizmui? - Berniukas pasirodė gerai.
O jūs? Kaip jums patiko Amerika?
Išvykau su menkais lūkesčiais ir grįžau nusivylusi.
Žinant jūsų amžių, stebiuosi, kad iš viso grįžote.
Jūs vis dar stovite. Senasis kelis dar laikosi.
- Kada vyksite į apžiūrą? - Buvau aną savaitę. O jūs?
Rytoj. Pamatysime, kas dar suiro.
- Labas vakaras visiems. - Labas vakaras, ponia Hardkasl.
Labas vakaras. Ar gera buvo diena?
Nuostabi. Buvome kartu kiekvieną sekundę.
Tuoj uždusiu. Kiekvieną sekundę kartu.
Jis net į tualetą mane lydėjo.
Dėmesio, čia Lavinija Byč.
- Labas vakaras. - Sveiki.
- Ar jūs ne per jauna? - Atvykau dėl savo mamos.
Nors ar reikalinga priežastis bėgti
nuo šešias savaites trunkančio šilto lietaus, kuris sudaro Anglijos vasarą.
Mama ketina čia apsistoti ilgesniam laikui, o aš išsiųsta į žvalgybą.
Jūs tikriausiai išalkote. Prašome sėsti.
Ne čia, brangioji. Šis staliukas rezervuotas.
Kam?
Viešpatėliau, pasigailėk mano kiaušidžių.
Ponios ir ponai, ponios ir ponai,
čia didysis Gajus Čeimbersas.
Toks pat laukiamas kaip ir kvepiantis.
Sveiki.
- Labas. - Malonu su jumis visais susipažinti.
Gal ryt leisite man jus pavedžioti po nuostabujį mūsų Rausvąjį miestą.
Bet atnešiu maisto, kuris pakutens pačius talentingiausius jūsų skonio receptorius.
Na ir sulindai jam į vieną vietą. Matei polipų?
- Jis tas. - Kuris?
Mūsų vertintojas. Pasiųstas nuspręsti, ar suteikti mums franšizę, ar išbraukti.
Kokių turi įrodymų?
Nosis neklysta, ponia Doneli.
Taip. Vadinasi, nesąmonė.
Atvykau čia rašyti knygos. Romano.
Koks sutapimas - aš skaitau romanus.
- Esate parašęs jų daugiau? - Ne. Tai bus pirmas.
Iki šiol tik svajojau apie jį.
O kitokių svajonių turite, kurias galėčiau padėti išpildyti?
Apie ką bus romanas?
Apie tai, kaip senstame. Ir viską, kas lydi senatvę.
Atsirandančią tuštumą, netektis. Ir tai, kaip siaurėja...
Jūs atvykote ten, kur reikia.
Taip. Išpaišytas skorpionais.
Ar daug yra tuktukų su nupieštais skorpionais ant jų?
Vairuotojas - tikras žudikas.
Aišku, kad nežinau jo vardo, bet jis vienaakis.
- Štai kur tu. - Dievulėliau!
Paklausyk, tu. Jokių atsikalbinėjimų, imkis darbo.
Iš klubo. Dingo elektra,
ir maistas šio vakaro vakarėliui gulėjo nešaldomas.
Neabejoju, kad susitvarkysi, brangusis.
- Ar kilo sunkumų? - Ne, vakarėlis pavyks puikiai, brangioji.
Kerol! Kur eini?
Į kelionių agentūrą, kurioje dirbu.
- Gal man eiti kartu? - Nereikia. Pasimatysime vėliau.
Ponia Hardkasl, ar kilo sunkumų dėl vakarėlio?
Neduokdie. Šis vakarėlis - stambiausias metų užsakymas klubui. Nereikia klaidų.
Ten dingo elektra.
Normanai!
- Daglai! - Labas.
- Neatsiliepei sąšaukos metu. Manėme, mirei. - Aš čia nuo ryto. Sirilis man padeda.
Turiu sutvarkyti jį iki vestuvių, nes suplanavau pasirodymą
su motociklu. Pasirodo, bėda ištiko ne stūmoklį.
Kažkas karbiuratoriui.
Bet tau juk nerūpi.
- Tik tiek, kiek tai rūpi tau. - Bet tu atėjai.
Klausyk. Už poros dienų vykstu į Mumbajų.
- Žinau, į Lauros konferenciją. - Pamaniau, gal važiuojam kartu?
Noriu tave supažindinti su savo dukra.
Žinoma. Bet nesu tikra, ar įveiksiu tokią kelionę.
- Kvaila mintis. - Tas naujas darbas ir visa kita.
Man ir pačiam nėra ko ten vykti. Reikia sugadinti daug ekskursijų,
o ir motociklas nebaigtas.
- Norėčiau su ja susipažinti. - Ir susipažinsi.
Ar pasimatysime šįvakar?
- Ką? - Sužadėtuvių vakarėlyje?
- Žinoma. Nė už ką nepraleisčiau. - Puiku.
- Iki. - Iki.
Jums derėtų vesti šią merginą.
Mielai.
Kur mūsų naujas svečias?
Kuris?
Amerikietis...
Nemačiau jo per pusryčius.
Labas rytas.
Vyriškis be planų, vis tiek gavęs geriausią kambarį.
- Man išties labai nepatogu. - Bet ne tiek, kad pasiūlyčiau jai keistis.
Ne, mes apsikeitėme. Vakar, po vakarienės.
Ir kaip jums naujas kambarys?
Vienuoliškas. Tai man tinka.
Tik nesakykite valdytojui. Jis ne pati gudriausia lapė miške.
Jis mano sūnus.
Ir puikus jaunikaitis. Turėtumėte juo didžiuotis.
Nekalbėk su svečiais, mama dži.
Ponas Čeimbersas man pasakojo, kaip jam patogu mūsų viešbutyje.
Aš nudžiugęs ir nenustebęs. Bet rimtai, nekalbėk.
Tikiuosi dar pasimatyti su jumis.
Eik, mama dži.
O dabar, gerasis pone, į ekskursiją.
Suraskim Vikramą ir jo nuostabųjį autobusiuką ir pasimėgaukim šiuo miestu.
Galėčiau kartu su jumis?
Madam, mudu su šiuo puikiu žmogumi planavome praleisti dieną kartu.
- Nenorėjau trukdyti. - Tegu sau važiuoja.
Galite važiuoti kartu.
Sunku.
Kasryt kviečiu taksi ir privalau apsispręsti.
Galiu važiuoti arba pas Nimišą,
arba pas Abilašą. Jie abu mane myli.
Neabejoju, kad netrukus jie pasipirš.
Jei aš žiūriu į tave, kai tu kalbi, nereiškia, kad man įdomu ar aš klausau.
- Baisu tai, kad nežinau, kuriam ištarti "taip". - Na...
Ne, man nerūpi.
Ponia Doneli?
Linksmybės niekaip neprasideda.
...kuris suteikė mums vardą ir gynė mus savo šešiais tauriais vartais.
Suskirstė šį plotą puikių proporcijų bei rafinuotos elegancijos bulvarais.
...ir savo pasiekimus karūnavo nuostabių Hawa Mahal didingumu.
Vėjų rūmai.
Tai šie rūmai?
Tai Aukščiausios kokybės viešbutis.
Puikiai sužaista, mano bičiuli.
Nė nemirktelėjote, o visos kortos liko prie jūsų kilnios krūtinės.
Nesuprantu, apie ką kalbate. Kodėl mes čia?
Apsidairykime ir suprasite.
Prašau. Eime, eime, eime.
Akivaizdu, jog tas, kas sugalvojo šiai įstaigai pavadinimą, buvo tikras šelmis.
Jei jis būtų pavadinęs tai Aukščiausio potencialo viešbučiu,
štai tuomet, mano bičiuliai, būtų kita šneka.
- Norėjau paklausti apie jūsų mamą. - Galiu tik atsiprašyti.
Čia mes planuojame įrengti liftą.
Senyviems gyventojams, kol jie nepakilo
į padanges.
Čia ir ligoninė arti - ir nueiti pėsčiomis galima ar ant neštuvų.
Kur jūsų tėvas?
- Išbarstytas šventoje upėje. - Apgailestauju.
Jis galiausiai rado ramybę, kurios jam nedavė mama, kol jis buvo gyvas.
O kodėl klausiate?
Nežinau, man ji padarė didelį įspūdį.
- Kas? - Nesupratau.
- Kas jums padarė įspūdį? - Jūsų mama.
- Mano mama? - Jūsų mama, taip.
Atleiskite, kad trukdau...
- Mano mama? - Jūsų mama.
- Ar jūs čia savininkas? - Taip.
Tai naujausias mūsų gimstančios imperijos pirkinys.
Kiek žinau, ne.
Kušalai!
Ir kam gi turime dėkoti už šį... skausmą?
Pokštininkas.
- Kušalas Kadanija. - Sveiki. Gajus Čeimbersas.
- Lavinija Byč. - Malonu.
Ko tau čia reikia, Kušalai? Ir kam tas šalmas?
Ką manote? Jums čia patinka?
Manau, ši vieta išties puiki. Tikrai.
- Sonis protingai pasielgė jį nupirkęs. - Jis jo nepirko.
Tu kalbi už mane? Iš kur žinai?
Nes aš jį nupirkau. Vakar pasirašiau sutartį.
Tu nenori to skaityti, brangute.
Atleiskite jai, ponia.
Sveiki. Regis, nežinau, kuo jūs vardu.
Babulas, ponia.
- Čia jūsų duktė? - Dukterėčia, Aina.
Ji pateko į avariją, dabar jai reikalinga fizioterapija.
Jūs atvežate ją ir laukiate?
Nėra geresnės dabarties, nei laikas.
Dar atnešu bananinių traškučių.
Eime?
- Ar viskas gerai? - Gerai. Kas jis toks?
Viso gero. Mano vairuotojas, Babulas.
Jis nekvailas.
Prašau pasakyti, kad ir mes, seniai, galėsime pašokti.
Nes mes dar galim duoti garo.
Nesijaudink, Aruva profesionalas.
Kada judu su Sunaina šoksite?
Tai priklauso nuo to, ar Sonis iš viso ateis repetuoti.
- Soni! - Uošviai!
- Džėjau! - Tu vėluoji.
Malonu tave matyti. Šviesos spindulys tamsią dieną.
- Soni berniuk! - Nevadink manęs taip.
Tavo draugas Kušas nugvelbė iš mūsų tai, kas mums teisėtai priklausė.
Apie ką tu kalbi?
- Kušas grįžo. - Tu mums nesakei.
Kaip jis tave apgavo?
Nugvelbdamas mums iš po nosies Aukščiausios kokybės viešbutį.
- Tu irgi ketinai jį įsigyti? - Mes dar neturime tiek pinigų.
Tai kaip jis tave apgavo?
Manai, jis nežinojo, kad mes ketiname jį pirkti?
Soni! Viešbutis parduodamas jau metus.
- Pamačiau, susisiekiau su investuotoju. - Tavo tėvu.
Mano investuotojas sutiko, kad reikia paskubėti, kol nepakilo kaina.
Ar sunku nepaspringti tuo sidabriniu šaukšteliu burnoje.
- Paklauskite, ar jis žinojo. - Ar tu žinojai?
- Ar būčiau pirkęs, jei būčiau žinojęs? - Jo dvišakis liežuvis, ir jis meluoja!
Kodėl taip elgiesi?
Juk ruošiamės sužadėtuvių vakarėliui. Turime repetuoti šokį.
- Aš moku šokti. - Vis tiek reikia repetuoti.
Tam čia aš.
Eime?
Šeimininkas atrodo puošniai.
- Ką? - Tu, Normanai. Visas išsičiustęs.
Na taip.
Svarbus vakaras, tiesa?
Laiminga gana duobėto kelio pabaiga.
Tai ir yra svarbiausia, tiesa?
Visiems santykiams, kelionė.
Nepakanka ramiai stovėti. Turi būti...
...progresas. Judėjimas kažko link.
Siaubingas faktas yra tai, jog mes galėtume būti beprotiškai laimingi.
Ir kaip įmanoma nesileisti į šią riziką, kai ji taip arti, jog vos ištiesęs ranką...
...gali ją paliesti.
Pats geriausias ir žiauriausias dalykas yra tai,
jog gyvenimas yra kupinas tokio didelio
potencialo, po galais.
Kuris matyt yra visiška nesąmonė ir aš tiesiog nusišneku.
Papasakok apie save, Normanai. Kas šiandien įkando tau į subinytę?
Man?
Regis, pats nusamdžiau žudiką savo moteriai.
Tau teks gerokai pasiderėti su fabrikų savininkais.
Beje, sąlygos pasikeitė. Pirma vyksi į Mumbajų, ne į Delį.
Teks prie to priprasti.
Negaliu apsakyti, kiek šeimos atostogų būčiau sugadinusi,
jei turėčiau šeimą.
- Ar imsi kartu Daglą? - Nežinau. Negalvojau apie tai.
- Kiek laiko jūs kartu? - Mes ne kartu.
Atleisk, maniau, kad jūs kartu.
Ne... Mes ne visai kartu.
Vėluoju į vakarėlį.
Į vakarėlį atėjo abu gerbėjai.
- Aš visa net virpu. - Tai ko slėpiesi?
Senokai neturėjau gerbėjo, o ką kalbėti apie du.
Kažkoks sausas užkeikimas.
Vanduo nebėgs, jei neatsuksi čiaupo. Išsirink ką nors šįvakar.
Ponia Doneli, ateiskite, kad nepalydėjau jūsų į kliniką.
- Mūsų plėtrai surengta pasala. - Kokia pasala?
Labas vakaras, ponia Doneli.
Kaip gražiai tu atrodai.
Soni, tavo mamai reikia pasikalbėti su mano tėvais.
- Garbės svetys. - Mes esame garbės svečiai.
Sveikinu. Nuostabus vakaras.
Tikėjausi tai atšvęsti pakviesdamas jūsų mamą šokiui.
- Kieno mamą? - Tavo mamą.
Tikrai?
Nuostabiai atrodai, Normanai.
Spėju, Kerol tu niekur nematei, tiesa?
Štai...
Ačiū. Sunku susiturėti nenusivalius pirštų į kelnes.
Pastebėjau.
Džyn nuolat priekaištaudavo, kad tai darau tyčia ją erzindamas.
Nors geriausias būdas ją suerzinti - stovint priešais ją,
neteisingai sulankstyti žemėlapį.
Tu gerai nusiteikęs.
Ką tik gavau žinutę iš Lauros. Tiksliau, penkias. Bet perskaičiau tik vieną.
Nekenčiu šio aparato.
- Pasirodo, ji atvyksta čia. - Maniau, ji vyks į Mumbajų.
Ji čia atvyks specialiai pamatyti savo tėvo. Jo įprastoje terpėje.
- Nuostabu. - Vadinasi, judvi galėsite susipažinti.
Tegu pati pamato, kad tai, ką apie tave pasakojau, gryna tiesa.
Girdėjau, šįvakar ketinate šokti.
Mes jau matėmės. Aš Lavinija.
Lavinija. Žinoma.
Tikriausiai manote, esu per jauna gyventi "Marigold" viešbuty.
Tiesa, arba jūsų plastikos chirurgas genijus.
Mane labai sudomino tavo naujasis pirkinys.
Tai užsukite kada nors.
Gal ir užsuksiu. Arba ne.
Tai reiškia, kad užsuksiu.
Mama dži. Gajus Čeimbersas tave išsirinko.
Paslaptingumą teks atidėti.
Vos jam pamojus, privalai kartu su juo eiti tiesiai į šokių aikštelę.
- Aš taip nemanau. - Kodėl?
Jis toks gražus, kad net aš ėmiau abejoti savo seksualine pakraipa.
Mūsų vilčių duženos yra jo rankose, todėl meldžiu, pasiaukok mūsų labui.
- Ar sąvadauji savo motinai? - Ne, visai ne.
Na, taip.
Madže. Niekur nerandu Kerol.
- Normanai, greičiau pabučiuok mane. - Ką?
- Juk nori to. - Nenoriu.
Gal aš nieko prieš, bet...
Atleisk, Normanai. Aš nebegaliu. Aš myliu kitą vyrą.
- Sąžininga. - Daužau tau širdį. Atleisk.
- Kaip nors ištversiu. - Atleisk man.
Gal jūs matėte Kerol?
Maniau, kad tai padės.
Maniau, pamačiusi juos abu iškart pajusiu, kuris man patinka labiau,
ir kurį uostą audroje pasirinkti.
Bet to neįvyko.
Kai ką atrandi, mano ponia, kai ką prarandi.
Nežinau, kodėl, bet atmečiau jo malonų kvietimą
kartu vykti į Mumbajų.
Pasirodo, dabar pati ten vykstu.
Taigi, vis tiek galėsime vykti kartu.
Nežinau, ar aš džiaugiuosi, ar bijau.
Kartais man atrodo, kad riba, skirianti
tai, ko mes norime, ir tai, ko bijome,
yra blakstienos storio.
Atleisk, su manimi kalbi?
Praradai klausą.
O tu - savo stuburą.
- Nežinau, kodėl iš viso tau kažką sakau. - Nes esu vyresnė ir išmintingesnė.
- 19 dienų. - Tai vapsvos gyvenimo trukmė.
Nagi, užkalbink jį.
Mums nebūtina šokti. Galėtume tiesiog pakalbėti.
Pradžiai gal pasakytum man savo vardą.
Ponia Kapur.
Ir viskas?
- Viskas. - Gerai.
Man 64-eri, esu vienišas,
nes žmona paliko mane prieš porą metų. Nežinau, kodėl.
Paprastai esu geresnis žmonėms, nei gyvūnams.
Nesielgiu blogai su gyvūnais, tikrai. Aš myliu gyvūnus. Ypač šunis.
Ko iš manęs norite?
Nežinau, gal pašnekesio. Nors trumpo...
Aš pasakau, tu pasakai.
- Ko iš tiesų norite? - Nežinau.
Aš nežinau.
Man labiau patinka katės.
Jau supratau.
Pavakarieniaukite su manimi.
Kada norite.
Galime ryt vakare. Poryt. Tai...
Galime ir čia stalelį užsisakyti.
Kodėl manote, kad sutiksiu?
Tikiuosi, jau sutikote. Tik neištarėte to garsiai.
Ponios ir ponai, garbūs svečiai,
atėjo akimirka, kurios visi laukėme.
Prašome sutikti šokių aikštelėje Džėjų ir Kušą...
Ji atstūmė jį. Vakaras šuniui ant uodegos.
Tai mūsų vakaras, Soni.
Mūsų.
Niekas... Be panikos.
Viskas gerai?
Dingo elektra. Tuojau viskas bus sutvarkyta.
Melskis, kad nerasčiau tavęs tamsoje.
- Aš netikiu. - Normanai!
- Kerol, brangioji, kur tu? - Aš irgi. Košmaras.
Neapsimesk, kad tau nepalengvėjo.
- Manai, kad tai mano darbas? - Tik tai ir sugebėjai padaryti.
Turėjau svarbesnių darbų.
Kas svarbiau už sužadėtuves?
Jei matyčiau tavo koją, įspirčiau.
Kad negalėčiau šokti, o tu liktum šokti su savo Kušu.
Kuris ir šoka, ir viską daro geriau už mane.
Tu rimtai?
Rimtai.
Sunaina, palauk.
Susimovei, Soni berniuk.
Kartą buvau vestuvėse, kurių metu jaunikis buvo aptiktas lovoje su pabroliu.
Tai buvo šaunesnės vestuvės, nei šios.
- Aš juk apmokėjau sąskaitą. - Dingo elektra, juk taip pasitaiko.
Maldauju, nesakykite Madžei.
- Ko nesakyti Madžei? - O Dieve!
- Daglai! - Klausau.
Rytoj atvyksta Laura, tai puiku. Norėčiau su ja susipažinti.
Tikras absurdas, bet man teks išvykti į Mumbajų.
Bet pamaniau...
Pamaniau, kai atvyksi į konferenciją,
galėtume...
Nežinau, kiek ten užtruksiu, bet kol būsiu ten, gal galėtume...
Labas, tėti.
Dukrele!
Labas, Daglai.
Brangioji?!
Labas, Evlin.
Viskas nutiko taip palaimingai netikėtai.
Galėjai ir įspėti.
- Negavai mano žinučių? - Nekenčiu to aparato.
Laura pakviesta kalbėti tarptautinėje konferencijoje, tiesa, širdele?
Apie eksponentinį internetinių startupų augimą
ir šio proceso rezultatas... Verčiau patylėsiu.
Jai užsiminus, kad gaus du bilietus, pirmąja klase, žinoma,
negalėjau atsispirti pagundai aplankyti trupančius griuvėsius.
Tuo pačiu apsilankyčiau ir viešbutyje.
Danielius sakė, kad truputis poilsio man būtų į naudą.
Jis toks atidus ir rūpestingas.
Danielius?
Danielius Grynas. Advokatas. Ir mano daugas.
Tai jis pasiūlė man pasikalbėti asmeniškai su tavimi.
Regis, yra trys variantai: partnerio pametimas, neleistinas elgesys
arba neištikimybė. Visai nešventa trejybė.
Išsirink pats.
Nesuprantu.
Danielius man pasipiršo.
Jis nori mane vesti.
Atvykau skyrybų.
Šeimos vakarėlis
- Panelė Lavinija Byč! - Čia. Ačiū.
- Ponas Gajus Čeimbersas! - Aš esu čia.
Ponia Džyn ir panelė Laura Einsli!
Juk matai mus!
Ponas Daglas Einslis!
Čia, aš čia. Taip.
- Ponia Murielė Doneli! - Kas iš jos liko.
Ponia Madžė Hardkasl!
Čia. Dar pikta.
Ponia Evlin Grynsleid!
- Ponia Evlin Gryn... - Nerandu jos.
Ji išvyko.
Labai įdomu.
Tikiuosi, ne per vėlai pranešiau.
Jūs tikriausiai jau buvote Mumbajuje?
O, taip, daug kartų. Labai daug.
- Nebuvote ten? - Nė karto.
Bet ten gyvena daug mano giminių.
Taip.
Hari, norėčiau paprašyti tavęs paslaugos.
Manau, tai svarbu mūsų darbui kartu.
Gali man sakyti tiesą, visada?
Sutinku. Tačiau turiu jus įspėti, ponia Evlin,
kad tiesą sakysiu tik aš vienas.
Tai rimtos verslo derybos.
Žaidimai su mažais šunyčiais baigėsi. Jūs dabar suaugęs šuo.
Kerol!
Taksi!
Sunaina,
tu lauki mano atsiprašymo.
Tu jo nusipelnei. Nors ne aš sugadinau elektros laidus,
tačiau aš vis tiek užtraukiau tamsą.
Tam nėra pasiteisinimo, ir aš kuo nuoširdžiausiai tavęs atsiprašau.
- Ačiū. - Savo gynybai...
- Sakei, nėra pateisinimo! - Kušalas rezga sąmokslą prieš mane.
Nes įsigijo tą pastatą? Jis nežinojo, kad tu irgi juo domėjaisi.
Mes sakome "sutapimas", kai nematome platesnio vaizdo.
Visi mūsų svečiai čia yra laimingi.
Niekas iš čia neišvyksta.
Pratęskime šį pokalbį iki tada, kai paaiškės, kad buvau teisus,
tada bus tavo eilė atsiprašyti.
Brangus pone Čeimbersai. Nešu jums pusryčius.
Nuostabu.
- Atsiprašau. - Truputį kantrybės, brangioji ponia.
Ko pageidautumėte, panele Byč?
- Puodelio arbatos. - Atnešiu jums arbatinuką.
Pakaks puodelio karšto vandens ir maišelio arbatžolių ant lėkštutės.
Laviniją domino tas naujasis viešbutis, kurį mums rodėte.
- Aukščiausios kokybės, toks pavadinimas? - Nepamenu.
Kušalas sakė, kad mano brangiai mamai liftas bus itin patogu.
Šeši laipteliai be poilsio - tik tiek ji gali įveikti.
Gal galėtume dar sykį ten apsižvalgyti.
Ir dar todėl, kad naujasis valdytojas labai gražus.
Madam, jūs šiandien nusiteikusi aistringai.
Gal galima greičiau?
Spaudžiu iki dugno, bose.
Atiduosiu viską, kas mano piniginėje. Atiduosiu piniginę.
Gerai, teks įveikti ir dugną.
Į kairę ar dešinę, ponia?
Atsiprašau, ką?
Kai privažiuosime posūkį, pas kurį poną norėtumėte sukti?
Į kairę.
Kaip jūsų dukterėčia?
Jai nuobodu ir liūdna.
Jos pirmas klausimas daktarui buvo, ar ji dar galės šokti?
- Gerai šoka? - Judesį ji paverčia stebuklu.
Jūs pats neturite vaikų?
Aš nevedžiau, madam.
Nė sykio nemylėjau.
Manęs tai nesulaikė.
Stok!
Palauk! Palauk!
Klausyk, pamiršk viską, ką tau tada sakiau aną vakarą.
O, mano dosnusis bičiuli!
Ne, ne. Sutartis atšaukiama. Supranti?
Viskas baigta!
Norite su manimi tartis? Galime tartis, pone.
Tu... nesupratai nė žodžio, ką aš tada tauškiau, tiesa?
Tu...
Tiesiog atvežei ją į darbą?
Taip.
Brangioji...
- Ar viskas aišku? - Labai aišku, dėde.
- Tikrai? - Kuo tikriausiai, dėde.
- Šįkart visko nesugadinsi? - Kategoriškai ne.
Nes šansas bus tik vienas. Pakartokime viską dar sykį.
Aš lieku prie kompiuterio. Jūs einate į sodą, o aš jums viską diktuoju,
kad niekas nepastebėtų, kad jūsų galva tuščia.
Gerai. O kai tavo draugai kvies tave žaisti?
Pasakysiu jiems, kur susikišti kamuolį.
Tai siaubingai nuostabu. Pirmą sykį buvau pavargusi ekskursijoms.
Depresijos ironija. Pavargusi dieną ir budri naktį.
Dabar miegu kuo puikiausiai.
Nors gaila, kad kasryt nerandu rožės ant pagalvės.
Buvai susitikusi su Danieliu?
- Mama vis žada. - Dar bus proga.
Ar pagalvojai apie tai, ką tau sakiau?
- Kokį variantą renkiesi? - Kiek pamenu,
palikai mane tu, ir nesu tikras, ar mano elgesys buvo netinkamas.
- Tuomet neištikimybė. - Nekaltas.
- Taip, bet iki šiol... - Mama!
Tai apgailėtina. Ko, po galais, tu lauki?
Todėl ji taip staiga išvyko? Žiūrėk, tavo gerbėjai.
Ji išvyko į pirmą naujojo darbo išvyką.
Kokia darbštuolė bitė pensininkė.
Procesas trunka daug savaičių, dažoma 12 skirtingų dažų,
kol gauname šį produktą.
Audinio raštas sudėtingas, tad audinys net 40 kartų
perleidžiamas per visą plokštės ilgį.
Šiame ceche 8 plokštės, o iš visų jų - 24.
Per dieną perdirbame po 2000 metrų audinio.
Ir mūsų darbininkai, ponia, tikri meistrai.
Geriausi Indijoje. Prašome paskui mane.
Būk atviras. Vos užmetęs akį į mane, jis nusprendė užsiprašyti dvigubai.
- Ne. - Ne?
Keturgubai. Išmokite tai mintinai.
Kai perbrauksiu pirštais plaukus, ištarkite tai oriai ir svariai.
Atleiskite, bet mano kaina nebus mažesnė nei 50 000 už dėžę. Tokia savikaina.
30 - daugiausia, ką galime pasiūlyti.
- Juk suprantate, kiek čia įdedama darbo. - Puikiai suprantu, bet vis tiek 30.
Tuomet derybos baigtos. Dėkoju jums ir jūsų asistentui, kad atvykote.
Jis mano partneris, o ne asistentas.
Jis turi visus įgaliojimus vesti derybas.
Žinoma.
Mano drauge,
juk bet kur gautume mažesnę kainą.
Prašai daugiau tik dėl jos...
Manai, jei atėjai čia su šita baltąja,
tai tu aukštesnis už kitus?
Manai, jos balti plaukai turėtų mane apsvaiginti?
Nekalbėk nesąmonių!
Jei pasigavai
baltą buivolę,
manai, aš nusileisiu?!
Kiekvieną mano žodį?
25 000 rupijų. Sutarta.
Ką aš pasakiau?
Kad jūs supratote kiekvieną jo žodį,
ir kad jis turėtų labiau gerbti vyresnius už save.
Dabar jis gerbs.
Maniau, išėjai į šeimos vakarėlį.
- Kur tu buvai? - Dirbau.
Išėjai man dar nepabudus.
Į darbą. Juk sakiau tau, brangusis.
Taip.
Pasiilgai manęs, mielasis.
Aš tuoj persirengsiu. Eisime kartu.
Ar jūs dėl jo nesijaudinate?
Kai negali nieko pakeisti, jaudintis neverta.
Soni, po kelių dienų mes tapsime viena šeima.
O savo šeimoje mes neįsakinėjame vienas kitam ką daryti.
Mes kalbame, beta. Ir klausome.
Žinau, kad nerimaujate, bet viskas bus gerai.
Surasiu kitą viešbutį, plėsimės toliau.
Pakalbėk su Kušu, gerai?
- Prašau, Soni, pakalbėti. - Tiesiog išklausyk jį.
Štai taip sugadinama dar viena šventė.
Soni, ačiū, kad sutikai mane išklausyti.
Noriu pasiūlyti tau partnerystę.
Atsakomybės už senyvus žmones perkėlimas. Nuostabi idėja.
Puiki idėja, ji pasiteisino.
Bet augimui būtina vieta, į kurią galima augti.
Tu ketinai įsigyti viešbutį. O aš siūlau tai padaryti kartu.
Įkurkime bendrą įmonę ir būkime lygiateisiai partneriai.
Žinau, kad šią kelionę pradėjai vienas ir ėjai vienas be pagalbos.
Be manęs.
Ką pasakysi?
Matau tave kalbantį, Kušalai.
Tavo lūpos juda.
Bet girdžiu tik klastūno bei išdaviko šnypštimą.
- Tu viską suplanavai! - Nieko neplanavau!
Ponia Doneli, pakalbėkite su juo.
- Ką patartumėte, ponia Doneli? - Nedalinti patarimų.
Apmąstyk viską. Neskubėk.
Kiek tau reikia. Penkių minučių?
Penkių minučių man pakaks.
Ar tikrai nieko negalite padaryti?
Ar išties rašote knygą?
Bandau, taip.
Mano sūnus mano, kad jūs ne tas, kuo prisistatote.
Todėl atėjai?
Papasakokite man apie savo knygą?
Gerai.
Siužetas kiek keičiasi.
Ketinau rašyti apie pabaigą, bet paaiškėjo,
kad tikriausiai knyga bus apie pradžią.
Ji apie vyrą, kuris...
Kurio gyvenimas sudužo,
ir jis elgiasi taip, kaip elgiasi sužeisti žmonės.
Jis užrakina duris, užveria langines.
Bet paskui jis išvyksta toli toli ir...
...ir staiga pabunda.
Pajunta gyslomis tekantį kraują.
Dėl tos šalies, nuostabios šalies.
Bet svarbiausia...
dėl tos moters, kurią jis ten sutiko.
O ką...
O ką jaučia ji?
Ji pati nežino. Na, iš karto nežino.
Antraip tai būtų trumpas apsakymas, jei ji iš karto žinotų.
Aš manau, ji išsigąsta.
Esu tikras, kad jaunystėje ji buvo nepaprastai graži moteris,
dabar ji žino, kad nebėra jauna. Nors jam...
Jam ji nuostabi.
Bet jei jis tai pasakytų, ji juo nepatikėtų, taigi...
Manau, ji iš viso niekuo nepasitiki.
Mažiausiai - savimi. Tai gali reikšti, kad ji tapo...
...tapo kažkuo, kuo ji nenori būti.
Ir su kiekviena diena jai vis sunkiau prisiminti,
kokia ji buvo aistringa, užsispyrusi.
Dabar ji neigia šią savo pusę. Ji jos bijo.
Todėl jis jos nespaudžia.
Kol kas...
Kol kas jam tereikia vakaro su ja.
Paskui dar vieno.
Kad pamatytų, kaip viskas klosis.
Štai toks siužetas.
Ar bent tiek, kiek šiuo metu žinau.
Gal parašykime kitą skyrių?
Nežinau, ką daryti, ponia Doneli.
Svajojau apie ateitį,
o dabar matau tik jį priešais save.
Jis atsisukęs žiūri į mane ir juokiasi. Atėmęs iš manęs visas jėgas...
ir mano Sunainą.
Žinai, turiu ilgą sąrašą dalykų, kurie man nerūpi.
Daktarai, įdegis, uodai.
Pernelyg ilgai užsibuvę svečiai. Galiu ilgai vardinti. Bet vieno dalyko
tikrai nekenčiu - gailėti savęs.
Tai griauna viską. Nebūk toks idiotas.
- Neleisk, kad tai nutiktų. - Tai sakykite, ką man daryti.
- Privalai sugalvoti pats. - Kam, kai jūs šalia?
Kad galėtum tą patį padaryti, kai manęs nebus.
- Labas vakaras. - Labas vakaras, ponia Hardkasl.
- Grįžote prieš vidurnaktį. - Buvo tik du klientai.
Anksti baigiau pamainą. Noriu pabūti viena.
Kviesk gydytoją, Soni.
Nimišas pasipiršo man šįryt.
O Abilašas - po pietų.
Sprendimų metas.
Tavo mama buvo viena iš klientų.
Regis, ji laimėjo pono Čeimberso loterijoje.
Nemaniau, kad ji iš viso dalyvavo.
Galėjo bent pasveikinti.
Ieškau savo mamos, pone Darunai. Ir jos vakarienės kompaniono.
- Žinau, jie čia buvo. - Negaliu sakyti, pone.
Ar jie išėjo kartu?
"Viceroy" klubas vertina diskretiškumą.
Tai neįkainojama.
1000 rupijų.
Jie nuėjo į vieną iš miegamųjų, pone.
- Jūs turite miegamuosius? - Taip.
Jei mūsų nariai pavargsta, arba jiems pasiseka.
- Ačiū. - Malonu su jumis turėti reikalų.
Soni?
Ką tu čia veiki?
Tai mano žodžiai, mama dži.
Noriu pakalbėti su inspektoriumi. Turiu su juo kai ką aptarti.
- Ką aptarti? - Turiu žinoti, ar jis teigiamai atsilieps...
- ...apie Aukščiausios kokybės viešbutį. - Jis nėra inspektorius.
- Jei jis tau taip sako, meluoja. - Aš nemanau.
Nenoriu, kad tave kas skaudintų, mama dži.
Aš galiu savimi pasirūpinti, beta.
O tavo reikalai gali palaukti ryto.
Eik namo.
Ar dar ko pageidausite iš ryto?
Norėčiau pusryčių į kambarį 9 val.
Earl Grey arbatos su pasterizuotu pienu.
Tai labai svarbu.
- Gal po taurelę prieš miegą? - Aš norėčiau pasivaikščioti pakrante.
Puikus vaizdas. Ypač naktį.
Puiki mintis. Gal ir mums prisijungti?
Na, taip, kodėl gi ne, jei tu...
Daglai, aš pajuokavau.
Verčiau eičiau per svilinančią pragaro ugnį nuoga.
Iki, dukrele.
Beveik tas pats. Gal kylame?
Ji išsiregistravo, pone.
- Nesupratau. - Ponia Grynsleid išsiregistravo iš viešbučio.
Ar minėjo, kur išėjo?
Man ne. Labai apgailestauju.
Gerai.
Sakau jums, jis pabalo it drobė.
O aš beveik neturiu plaukų, kad braukyčiau pirštais.
Jūsų pusbrolis šiandien sublizgėjo.
Barimas hindi kalba buvo lemiantis.
Man net pasirodė, jog į kambarį įžengė mano mama.
- Labai ačiū, buvo labai skanu. - Ačiū.
Jūs labai malonūs, kad suteikėte man kambarį.
Kai gyveni viešbučiuose, pasiilgsti kokios alternatyvos.
Mums malonu priimti Mumbajuje savo pusbrolį ir jo bičiulę.
- Namaste. - Namaste.
- Indai nepaprastai svetingi. - Jie nuoširdūs.
Nesąmones kalbėjau apie viešbutį.
Tiesa ta, jog iš viešbučio išėjau,
nes su kai kuo negaliu susitvarkyti.
Ir to priežastys yra menkos ir kvailos.
Sakau tai jums tik dėl to, kad nepažįstate žmogaus, apie kurį kalbu.
Ponas Daglas.
Mano draugas taiso jo motociklą.
Jis geras žmogus.
Ir drąsus. Drąsesnis už mane.
Aš jam negaliu suteikti nė pusės to, ko jis nusipelno.
Noriu jam pasakyti: "Duok man laiko susivokti."
Jei nebūčiau tokia netikusi, taip ir pasakyčiau. "Duok man laiko".
Ar daug laiko jūs turite?
Man šovė mintis.
Kodėl man neužėjus pas tave į darbą ir nenusivedus tavęs pietų?
Ne šiandien, brangusis. Būsiu užimta.
Suvalgysiu sumuštinį prie stalo.
- Galėčiau tau jį atnešti. - Tu toks mielas.
- Labas rytas. - Labas rytas, kaip laikotės, panele Byč?
Neblogai. Mudu su Kušalu vakar ūžėme po miestą.
Galima ir man to paties?
Sunaina,
ar tau galima papasakoti man apie savo suknelę, ar tai...
Jėzau! Kokia karšta! Ką, po galais, tu?..
Atleiskite, panele Byč. Ar nenusiplikėte?
O, ne. Nieko baisaus.
Aš pati kalta.
- Labas, tėti. - Labas rytas, dukrele.
Atrodai pavargęs. Ar nemiegojai?
Mokiausi savo kalbą vestuvėms.
Kad neskaityčiau iš lapelio.
Niekada nesakykite, kad jau viskas, kol išties būna viskas.
Dukrele...
Ką?
Vakar ieškojau vieno žmogaus.
Evlin. Taip. Tikėjausi su ja susipažinti.
- Ji išsiregistravo. - Kaip tai...
Manau, ji išvyko į Džaipurą.
Tai ko lauki?
Aš juk atvykau paklausyti tavo kalbos.
Velniop tai!
Tu nesuprastum nė žodžio.
Tėti!
Visą gyvenimą ieškojai žmonių, kurie trukdytų tau tapti laimingam.
Kad tik nedarytum to, ko iš tiesų nori. Neperkelk man šios atsakomybės.
Nedaryk iš manęs mamos daugiau, nei jau esu.
Tu paveldėjai tik geriausius jos buožus.
Važiuok.
Aš jai viską paaiškinsiu. Eik.
Taip.
- Ačiū tau. - Iki.
Nupirkau dovaną jūsų dukterėčiai.
Iš turgaus. Tikiuosi, jai patiks.
- Labai patiks. - Puiku. Galite jai perduoti?
Žinoma.
Palaukite, kur jūsų namai?
Čionai.
- Mano sesuo. - Namaste.
- Mano brolis. Pusseserės. - Namaste.
Pusbroliai. Ir trys mano draugai.
- Namaste. -Namaste.
- Mano dėdė. - Namaste.
- Mano tetulė. - Namaste.
Ir...
Labas, širdele.
Ji vis tiek nori perskaityti jūsų knygą.
Tavo dėdė man pasakojo, kokia esi drąsi.
Pamaniau, kad nusipelnei prizo.
Ją reikia prisukti.
Tada, labai švelniai...
Tokia ir aš buvau jos amžiaus.
Besisukiojanti.
Man puikiai sekėsi, bet nustojau tai dariusi.
Kaip ir daug ką gyvenime.
Kuris jūsų namas?
Baltas. Aš čia gimiau.
Taip pat ir ji su seserimis. Mano sesuo. Visa šeima.
Kokia miela vieta gyventi.
Esu laimingas, kad užsukote.
Kas vakar nutiko? Tu kažkur išskubėjai.
- Ėjau pas inspektorių. - Ir?
- Jis buvo užsiėmęs kitais reikalais. - Nes jis nėra inspektorius.
Ne, Lavinija Byč inspektorė. Tik jos vardas nėra Lavinija, ir ji amerikietė.
O tu su ja elgeisi siaubingai.
Tai netiesa.
Dieve mano, tai tiesa.
Atsiprašau.
A, panele... panele...
Panele...
- Byč. - Panele Byč. Kaip džiugu jus matyti.
Nuolankiai prašau pasakyti, ar šiandien jau turite planų? Galiu jums kai ką pasiūlyti?
Aš einu pasimatyti su Kušalu.
Atleiskite už įžūlumą, bet jūsų susitikimas dalykinis ar pramoginis?
Ir toks, ir toks.
Nesupykite, bet nusprendžiau,
kad Aukščiausios kokybės viešbutis mano mamai labiau tiks.
Madam, aš jums duosiu geresnį kambarį, jau suremontuotą.
Soni! Girdėjau, ieškojai manęs?
6-as kambarys netrukus bus paruoštas.
- Aš ir gyvenu 6-ame kambaryje. - Tikrai? Gyvena?
- Daug visko nutiko. - Atleiskite, bet ne.
Ponas Čeimbersas.
Užtrukite minutėlei, panele Byč.
Didysis ponas Čeimbersas.
Didysis rašytojas ponas Čeimbersas.
- Jei tau taip patinka. - Visai nepatinka, pone! Nė kiek!
Ką norėjai man pasakyti?
Palikite šį viešbutį ir niekada daugiau netepkite jo rankšluosčių.
- Jūs melavote, pone. - Jis nemelavo.
Apsimetėte kitu žmogumi.
Inspektorius buvo, tik ne jis, o ji.
Lavinija. Ir vardas jūsų ne Lavinija, tiesa?
Ne, aš vardu Teresa.
Taip ir maniau, kad esu jus matęs. Jūs dirbate mūsų konkurentams.
- "Aukso metams", taip? - Teisingai.
- Iš kur sužinojote? - Žinoti - jo darbas.
O mūsų darbas - žinoti, ką sumanė jis.
Prašau paaiškinti.
Ji yra viešbučių inspektorė. Tik ne ta, dėl kurios nerimaujate.
Inspektorius aš.
Sakiau.
Nosis neklysta.
Nors yra būdų, kuriuos galime išstudijuoti,
švelninančių ekstremalių sėkmių ir nesėkmių amplitudę,
būdingą bet kokio antreprenerio veiklai. Jos ateis savaime.
Bet jokiu būdu nenuleiskite rankų, nes tokia sėkmė,
kaip, pavyzdžiui, būti su jumis šiandien, atperka visas nesėkmes.
Tiesiog leiskitės į šią veiklą. Pasimatysime bare. Dėkoju.
Tu prikaustei jų dėmesį.
- Prikaustei, sakau tau, rimtai. - Ačiū.
Akivaizdu, Laura maudosi sėkmėje.
Taip, aš labai ja didžiuojuosi. Gaila, kad Daglas negalėjo pasidžiaugti.
Ką konkrečiai tu čia dirbi?
Ieškau medžiagų ir palaikau ryšį tarp vietos prekeivių bei firmos, kuriai dirbu.
- Liežuvį gali nusilaužti. - Lengva pasakyti, sunku padaryti.
Atrodo, tu su tuo puikiai tvarkaisi.
Turiu pripažinti, žaviuosi, kaip tu čia įsitvirtinai.
Ačiū.
Tik vienas dalykas man neduoda ramybės.
Daglas sakė, kad nebuvo neištikimas. Kodėl?
Ar jis tau nepatinka?
Nors pakęsti jo negalėjau, bet negražus jis man niekad neatrodė.
Kai kada gražesnis net už Danielių.
Daglas turi vieną privalumą prieš Danielių - jis iš tiesų egzistuoja.
Danielius egzistuoja.
- Tikrai. - Jei taip sakai.
Dirbu jo kontoroje. Ėmiausi darbo kontoroje, antradieniais ir ketvirtadieniais,
kad bent sudurčiau galą su galu.
Reigeite viskas kur kas brangiau, nei Radžasthane.
Mes su Danieliu pažįstami, žinoma, nes kolektyvas nedidelis.
Bet jis man nesipiršo, tas tiesa.
Būtent todėl man reikia skyrybų.
Kaip galiu tikėtis, kad kažkas ims su manimi susitikinėti, jei būsiu ištekėjusi.
Ką patartum veikti per pirmą pasimatymą?
Man gėda klausti Lauros.
Gal kinas? Bendra patirtis. Paskui bus ką aptarti.
Taip išvengsite galimo nepatogumo.
- Nebus jokių nepatogumų. - Ne, žinoma, kad ne.
Yra žmonių, kuriems geri dalykai iš dangaus nukrenta.
Aš nesu viena jų.
Tai supratau būdama čia.
Taigi, jei geri dalykai man nekrenta, aš juos susikursiu pati.
Būtent tai ketinu daryti.
...suteikė jiems šaknis ir todėl jie...
Sonio ir Sunainos nuostabios šeimos suteikė jiems šaknis ir todėl...
Vestuvės
- Sunaina! - Tau čia negalima.
Suknelę pamatysi tik penktadienį.
Man reikia mano segtuvo.
Puikiai žinai svečių vardus, kam tau segtuvas?
Ieškojau priežasties ateiti.
- Turiu tavęs atsiprašyti. - Jau atsiprašei.
Dabar aš nuoširdžiai noriu atsiprašyti.
Pažadu tau tris dalykus.
Pažadu, kad repetuosiu mūsų vestuvinį šokį.
Pažadu ryšėti turbaną, kurį ceremonijai išrinko tavo mama.
Ir pažadu būti geresnis vyras, nei buvau sužadėtinis.
Gerai, nes sužadėtinis tu siaubingas.
Dabar paklausyk.
Jei kada nors iš viso mudviejų bendro gyvenimo metu
aš pajusiu simpatiją kitam vyrui, nors truputį, tikrai tau pasakysiu.
Tokiu būdu tu žinosi, kad aš nieko nedarysiu šia prasme.
Kušas man visai nesimpatiškas.
Jo ausys pernelyg prigludusios.
Tikėjausi, kad jo partnerystės pasiūlymas
tau patiks labiau.
Bet spręsti tau.
Ar nematei antro mano bato, brangusis?
Jei nepasakysi, kas tau darosi pastarosiomis dienomis,
man jo prireiks įspirti tau.
Tavo batas po lova.
- Ir tu susitikinėji su kitu. - Štai jis. Nuostabu.
Aš pasakiau, kad žinau, jog turi romaną su kitu.
Žinoma, kad turiu. O tu ne?
Kaip ta nervinga raganiūkštė klube? Siuzan.
Akivaizdu, kad abu krušatės it triušiai jau kelias savaites.
Ne. Sakau tau, ne!
Kodėl? Kas trukdo?
Tu.
Ką?
Tai nesąžininga.
Nori pasakyti, man nereikėjo prasidėti su visais tais vyriškiais?
Jų buvo ne vienas?
Aš ėjau į šoną, nes maniau, kad ir tu eini.
Į jokį šoną aš nėjau. Laikiausi tiesiai.
Kai susipažinome,
sakei, kad buvai vieniša.
Buvau. Bet tai nereiškia, kad laikiausi celibato.
Nebenoriu jaustis vieniša, Normanai.
Aš irgi.
Ponas Normanas Kazinsas ir panelė Kerol Par!
Abu čia!
Panelė Teresa Byč!
Esu.
- Net jei ir apsimelavusi. - Panelė Madžė Hardkasl!
Čia.
- Ponia Murielė Doneli! - Netoli.
- Ponas Daglas Einslis! - Mokausi kalbą.
Dar pora dienų ir išmoksiu.
Ponia Evlin Grynsleid!
Dar negrįžo. Tai stebina.
Ponas Gajus Čeimbersas!
Norite jūs mano palinkėjimų ar ne,
vis tiek juos gausite.
Ačiū.
Man nusispjaut, kas jūs toks. Aš vis tiek sutikčiau.
Kaip jūs mus įvertinsite?
Nors tai dabar nebesvarbu, bet...
...ką parašysite ataskaitoje?
Atvirai?
Nors kartą.
Pasakyti,
kad šio viešbučio valdymo sistemai yra kur tobulėti,
būtų beveik neįvardyti jūsų darbo chaotiškumo.
Dėkoju... už informaciją.
Bet tai, jog jums tai atleidžiama...
Tai neabejotinas įrodymas to,
jog jūsų gyventojai jus nepaprastai myli.
O tai neįkainojama.
Taigi, būčiau parašęs,
jog, įsigijęs naują geriau įrengtą tą Aukščiausios kokybės viešbutį,
- gautumėte mano palaikymą. - Tikrai?
Bet aš atsistatydinau. Aš susikompromitavau.
Suprantu.
Bet liko dar viena inspektorė.
Man nepatinka tie, kam ji dirba, bet jei liko tik jie...
Mes jau kalbėjome.
Jos rekomendacija būtų irgi paremta Aukščiausios kokybės viešbučio įsigijimu.
Kodėl nesusitari su juo?
Bent jau dėl savo nuostabiosios nuotakos.
Iki skrydžio pabūsiu "Viceroy" klube.
Galėtum... Prašau pasakyti mamai...
Gal galėtum pasakyti savo mamai, kad aš išėjau iš darbo?
Ir ką gi jūs veiksite?
Rašysiu knygą.
Ji žino siužetą.
Pone Čeimbersai!
Leiskite man pasiūlyti pavėžėti jus iki klubo.
Nuostabusis Vikramo autobusiukas laukia.
Prašau.
Puiku.
Būkite atsargi, galite nebeišsitiesti.
Kaip matau, nors kretanti, bet dar ant kojų?
Vos vos. Lėktuvas buvo nukreiptas prieš pat nusileidimą.
Karvė ant nusileidimo tako. Tokio galo nenorėjau.
Mirtis nuo karvės.
Manau, žmonės suklustų tai išgirdę.
Taip, o aš to nenorėčiau.
Norėčiau, kad apsidairę aplink jie suprastų, jog manęs jau nebėra.
Papasakokite apie Mumbajų. Aptikote savo stuburą?
Priėmiau darbo pasiūlymą.
Iš pradžių galvojau, kad nevertėtų, bet pamaniau: "O kiek gyvenimų galime turėti?"
Tada tariau: "Ogi tiek, kiek norime." Kol galime.
- Teks daug keliauti. - O kaip dar galėčiau grįžt namo?
Jūsų trūks.
Jūs tai žinote? Privalote tai žinoti.
Ponia Grynsleid, mes rengiamės vestuvėms.
- Pasiruošėte išeiginius drabužius? - Mažumėlę jaudinuosi.
Tai svarbi diena.
Mums visiems.
Niekada nesuprasdavau, kodėl žmonės nori tuoktis.
Su kokiu kvailiu iškęsdavau vieną savaitę,
apie visą gyvenimą nė nekalbu.
Bet šių vestuvių aš laukiu.
Pasirodo, yra dalykų, kurių verta laukti.
Nesu pratusi prie švenčių,
nemoku dovanoti dovanų šiomis progomis.
Todėl parašiau jums šį laišką.
Iš širdies parašiau, savo vaikams, kurių neturėjau.
Jūsų sužadėtuvių šventės metu pasakiau, kad patarimų nedalinu.
O štai nuomonę pasakau.
O mano nuomonė apie jaunikį yra tokia:
jis labai dažnai klysta,
bet kai svarbu, niekada.
- O kai jis būna teisus... - Mano draugai...
...tai išties verta dėmesio.
...pobūvis negali vykti Geriausiame egzotiškame "Marigold" viešbutyje.
Tokia nuostabi nuotaka
nusipelno gražesnės aplinkos vestuvių iškilmėms,
ir aš turiu tokią vietą.
Prašom sėsti į nuostabųjį Vikramo autobusiuką.
Esantieji atokiau arba lėtesni,
galite sėsti į jo pusbrolių automobilius, ir mes visi kartu
vyksime į mano naują viešbutį!
- Į mane nežiūrėkite! - Ne, ne, į jį nežiūrėkite.
Jei ateitis mums bus palanki,
galbūt vieną dieną perimsime po savo sparnu ir Aukščiausios kokybės viešbutį,
tada priimsiu savo draugą Kušalą dirbti savo pavaldiniu,
nes esu nepaprastai kilniadvasiškas.
Bet dabar - į karietas!
Pirmyn į naująjį brangakmenį mano karūnoje!
Mano akies vyzdį!
Tiesiai į mano austrės perlą!
Tai jau nebe "Viceroy" klubas,
o mano vestuvių dovana
mano svajonių merginai, kur pasveikinsiu jus visus atvykusius.
Ponios ir ponai...
O, taip.
...sveiki atvykę į Geriausią egzotišką "Marigold" viešbutį 2!
Jis tau! Ateik!
Matai?
Ponios ir ponai,
norėčiau paprašyti minutėlės jūsų dėmesio.
Norėčiau tarti porą žodžių.
Neilsėsiuosi po kelionės
Išgersiu gyvenimą lig paskutinio lašo
Išties turiu kuo pasidžiaugti
Nes klajoti leidaus ištroškusia širdim
Esu daug matęs, sužinojęs
Tapau aš dalimi Visko, ką pažinau sava širdim
Gyvenimas gynė gyvenimą To pasirodė per mažai
Ir man
Mažai teliko Bet brangi man kiekviena valanda
Kažkas dar išnyra Iš tylos amžinybės
Naujos ateities nešėjas.
Šie lordo Alfredo Tenisono žodžiai
kalba apie tai, apie ką mes žinome ir ko mums nevalia pamiršti.
Kad kiekviena valanda su savimi neša naujus dalykus.
Sonis su Sunaina šiandien paskelbė,
kad ir valandas,
ir dalykus, ir gyvenimą jie nori patirti kartu.
...dalykus, ir gyvenimą jie nori patirti kartu.
Didelė privilegija
palydėti juos į jų kelionę tokia nuostabia švente.
Kalbant apie vestuves,
mano vestuvės buvo it pasaka.
Mano vestuvės buvo it pasaka. Grimų pasaka.
Pauzė juokui.
Tęsiu toliau...
Savo vaikams galime duoti du dalykus, kaip man atrodo:
...kaip man atrodo: šaknis ir sparnus.
Nuostabios Sonio ir Sunainos šeimos suteikė jiems šaknis...
- Ir dabar... - ...jie gali skristi kartu.
Skaityk.
...pradėdami savo...
Vegetariškas, nevegetariškas...
...kelionę, taip...
...kelionę, į kurią mes visi juos lydime su meile...
...ir, ir begaline...
...žinote...
...visai nesimato...
Štai ką...
...jauni...
Štai ką jauni žmonės mums primena...
Štai ką jauni žmonės mums primena -
pabaigoje...
pabaigoje viskas labai paprasta...
...pakanka pažvelgti kitam į akis...
...ir ištarti: "Taip,
štai ko aš noriu."
O jam tereikia atsakyti:
"Aš irgi to noriu,
ir nėra ko bijoti."
Mudu su Evlin norime palinkėti jums abiem
didžiausios meilės ir sėkmės.
Ir visi kartu.
Sonis ir Sunaina!
Jei tu išties nori išmėginti monogamiją,
nors aš manau, kad ji - tik jauniems ir labai naiviems,
galime pamėginti.
Normanai!
Tu man melavai.
Na...
Aš jau nebe viešbučių inspektorius ir iš tiesų ketinu rašyti knygą.
Taigi, pasirodo, kad sakiau tiesą. Tik keliomis dienomis anksčiau.
O apie žmoną?
Aš sakiau tiesą.
Tu buvai man pirmas po mano vyro mirties.
Tu nebuvai man pirma.
Bet manau, galėtum būti paskutinė.
Prašau
pašokti su manimi,
Čandrima.
Sonis man pasakė.
Užmušiu tą berniūkštį.
Ačiū, kad atvažiavote.
Jūs kvietėte.
Į kairę ar dešinę, ponia?
Atsiprašau?
Posūkyje kur sukti - į kairę ar dešinę?
Ką jūs darote, kai sunku apsispręsti?
Netikiu, kad yra toks dalykas.
Meskite monetą ir paaiškės, kurios pusės norite labiau.
Į kairę ar dešinę, mano ponia?
Ponia Doneli!
Jūs čia, ponia?
Varyk į savo vestuves, leisk man pailsėti.
Taip. Žinoma. Atsiprašau, kad trukdau.
Nepamiršai savo šokių batelių?
- Ne, ponia. - Tai eik ir priblokšk visus.
Taip, ponia.
Soni!
Einu, einu.
Ar nieko nėra registratūroje?
Juk čia viešbutis?
- Ką jūs čia veikiate? - Tikrinu savo investicijas.
Jūs suklydote.
Manau, kad ne.
Neradau jūsų puotoje.
Kaip jaučiatės, ponia Doneli?
Kodėl jūs atvykote, jei rimtai?
Pareikšti jums pagarbą.
Žaviuosi tais, kurie sodina medžius,
kurių pavėsyje jiems gali netekti sėdėti.
Sėdės kiti. Tai svarbiausia.
Kiek laiko čia būsite?
Ryt išskrendu. Siaubingas tvarkaraštis.
Kuriame viešbutyje patartumėte man nakvoti?
Antrame ar pirmame?
Nemanau, kad ten išsimiegosite.
Aš...
Turiu nunešti šitą, paskui ateisiu ir jus įregistruosiu.
Ačiū, ponia Doneli.
Žinau, nebarsite manęs, kad palikau registratūrą,
ir tikiuosi, atleisite man už tai, kad neatėjau atsisveikinti.
Važiuokite ir pasimėgaukite medaus mėnesiu, kurio nusipelnėte.
Neabejoju, kad atsiras kas jus išlydi.
Dėkoju tau.
Pabaiga neegzistuoja.
Tai tik vieta, kur palieki istoriją.
Dabar tai tik tavo istorija.
40 metų šveičiau grindis,
o paskutiniais gyvenimo mėnesiais tapau viešbučio bendravaldytoja...
...kitame planetos krašte.
Jūs neturite supratimo, kuo tapsite.
Nemėginkite to kontroliuoti.
Paleiskite.
Tada prasideda pats įdomumas.
Nes, kaip esu girdėjusi sakant vieną žmogų,
nėra geresnės dabarties už laiką.
GERIAUSIAS EGZOTIŠKAS "MARIGOLD" VIEŠBUTIS 2
Išvertė Egidija Tučkuvienė